До ___________________суду м. ________ 
Позивач: ПІБ ____________________________ 
адреса ____________________________ 
тел. ____________________________ 
Відповідач: Управління Пенсійного фонду України 
у _________________ районі м. _________ 
адреса ___________________________
тел. ___________________________
Ціна позову 3477,4 грн.

ПОЗОВНА ЗАЯВА
про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої         щомісячної державної соціальної допомоги до пенсій дітям війни

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 (далі – Закон) я є дитиною війни. Згідно зі ст. 6 Закону з 10.01.2006 року мені повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Мінімальна пенсія за віком, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до п. 2.1 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах Києві та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» від 30.04.2002 №8-2, основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством. Таким чином, виплата надбавки до пенсій здійснюється Відповідачем.
Мною __________________ 20__ р. було направлено письмове звернення до Відповідача з вимогою здійснити нарахування належної мені як дитині війни соціальної державної допомоги у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком за 2009–2010 роки та забезпечити її виплату. Фактично Відповідач частково проводив виплати в сумі 49,80 грн (Лист та розрахунок Відповідача додаю.)
Незважаючи на те, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Відповідач, діючи як орган владних повноважень, відмовив мені у моєму гарантованому ст. 6 Закону праві, посилаючись на норми Постави Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 (Відповідь Управління ПФ додається).
Вважаю, що відмова Відповідача є незаконною, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 5.4 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року «Законом про держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об’єктивних причин це створює протиріччя в законодавстві, i як наслідок – скасування й обмеження прав i свобод людини й громадянина. При необхiдностi зупинення дiї законів, внесення до них змін i доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони». 
Таким чином, відмова Відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті мені соціальної державної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону, є противоправною і такою, що суперечить Конституції та законам України, порушує мої права та соціальний захист.
Згідно із ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та ст. 58 Закону України «Про держбюджет на 2008 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у 2009 році становить: з 1 січня – 498 грн, з 1 листопада – 573 гривні.
Таким чином, до виплати мені належало у 2009 році:

з 1 січня 2009 року до 31 жовтня 2009 року – по 149,40 грн (498х30%=149,40) на місяць, а всього за 10 місяців – 1494,00 грн (149,40х10=1494,00);
з 1 листопад 2009 року до 31 грудня 2009 року – по 171,90 грн на місяць (573х30%=171,90), а всього за 2 місяці 343,80 грн (171,90х2=343,80).
Усього за 2009 рік належало до виплати 1837,80 грн (1494,00+343,80=1837,80).

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про держбюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2010 році, становить: з 1 січня – 695 грн, з 1 квітня – 706 грн, з 1 липня – 700 грн, з 1 жовтня – 723 грн, з 1 грудня – 734 гривні.

Таким чином, до виплати мені належало у 2010 році:

-	з 1 січня 2010 року до 31 березня 2010 року – по 208,50 грн (695х30%=208,50) на місяць, а всього за 3 місяці – 625,50 грн;
-	з 1 квітня 2010 року до 30 червня 2010 року – по 211,80 грн (706х30% =211,80) на місяць, а всього за 3 місяці – 635,40 грн;
-	з 1 липня 2010 року до 30 вересня 2010 року – по 212,70 грн (709х30%=212,70) на місяць, а всього за 3 місяці – 638,10 грн;
-	з 1 жовтня 2010 року до 30 листопада 2010 року – по 216,90 грн (723х30%=216,90) на місяць, а всього за 2 місяці – 433,80 грн;
-	з 1 грудня 2010 року до 30 січня 2011 року – по 922 грн (922х30%=276,60) на місяць, а всього за 2 місяці – 553,2 грн.
Усього за 12 місяців 2010 року та січень 2011 року належало до виплати 2886,0 грн (62550+63540+638,10+433,80+553,2= 2886,0).

Таким чином, Відповідач за 2009–2010 роки та січень 2011 року виплатив мені 1245,6 грн, а необхідно – 4723,0 грн. Невиплата становить 3477,4 грн.

Конституційний Суд України 9 вересня 2010 року у справі 1-40/2010 за конституційним поданням Верховного Суду України, визнав неконституційним положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов’язаних із соціальними виплатами, від 18.02.2010 року №1691-у1 та при цьому визначив, що такі справи, в тому числі за позовами до органів Пенсійного фонду, підлягають до розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод інтересів.
Про порушення своїх прав я дізнався тільки в лютому 2011 року після отримання листа Відповідача, з якого мені достовірно стало відомо про непроведення даних виплат у повному обсязі. 
Таким чином, я вважаю, що строк для звернення до суду із позовними вимогами не пропущений. Вважаю, що ця обставина є поважною, що спричинила пропуск строку звернення до суду.
Відповідно до положень ст. 17 КАС України цей спір підсудний місцевому суду як адміністративному суду та відповідно до ст. 21 ч. 2. КАС України подається до суду за місцем проживання Позивача, тобто в даному випадку до ______________ райсуду м. ________.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 6, 22, 55, 95 Конституції України, Рішенням Конституційного суду України від 09.09.2010 року у справі 1-40/2010, ст. 8, 9, 94, 99, 100, 102, 158, 159, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПРОШУ:

1. Поновити строк мого звернення до суду з позовними вимогами понад 6 місяців.

2. Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в ___________ районі м. _______ щодо неналежного проведення перерахунку пенсії та належних мені як дитині війни сум щомісячної державної соціальної допомоги згідно зі ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» і відмову Відповідача у нарахуванні і виплаті мені цієї щомісячної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

3. Зобов’язати Відповідача – Управління Пенсійного фонду України в __________ районі м. ________ провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», і виплатити мені як дитині війни недоплачену суму щомісячної державної соціальної допомоги за 2009 рік, а також за 12 місяців 2010 року та січень 2011 року, що становить 3477,4 грн і до дати набрання сили Постановою суду.

4. Стягнути з Відповідача на мою користь суму сплачених мною судових витрат.

5. Позов прошу розглянути без моєї участі.

Додатки: 
Копія паспорту.
Копія пенсійного посвідчення з відміткою «Діти війни».
Копія листа-звернення до Відповідача.
Лист-відмова Відповідача.
Квитанція про сплату держмита: 3 грн 40 коп.
Копія позову з копіями додатків.

Позивач (ПІБ)
Дата